Copyright (C) NRK
I kveld: En hund titter over en mur.
Vi kjører stoler.
The Stig skrenser med en trykkladet Jaguar.
Norske tekster: Johannes de Vries
Hallo, alle sammen! Tusen takk skal dere ha! Takk!
Hvert år tar vi en tur med de tre nyeste superdyre superbilene på kontinentet -
- for å se hvilken som er best.
Men på grunn av finanskrisen der nede viser det seg å være litt kinkig.
Her i Storbritannia er økonomien svak.
Men på den andre siden av grensen, i Spania, er det visst helt forferdelig.
Så det ville ikke vært så pent om vi dukket opp i tre uhyrer til en million pund hver.
Da ville det virke som vi brisket oss.
Men fordi det er Spania og derfor solfylt, kunne vi kjørt uten tak.
Derfor har vi ordnet tre rimelige kabrioleter og skal kjøre fra Storbritannia til Madrid.
Jeg har valgt den nest rimeligste bilen fra Ferrari. Det er ikke så dumt.
Det er som å velge vin på restaurant. Den nest rimeligste er alltid best.
Det er 458. Den nye Spider-utgaven.
Den er tilgjengelig til rimelige 198 000 pund.
Jeg har valgt den nye McLaren-kabrioleten, 12C Spider.
Den er fantastisk nok enda rimeligere. Den koster bare 195 000 pund!
Til den prisen forventet jeg bare en speiderhytte med vindusviskere.
Men jeg har GPS, klimaanlegg, sentrallås, elektriske vinduer, servostyring.
Den er slett ikke verst.
Men når det gjaldt godt kjøp, hadde Jernmannen overgått oss begge.
Hallo, seere. Som ventet, har jeg gjort det ordentlig.
Jeg har valgt Audi R8 kabriolet. V10-utgaven.
Den lukter så vidt på 121 000 pund.
Men her jeg sitter, skjønner jeg ærlig talt ikke hvorfor den er så mye billigere.
For den har den største motoren. 5,2 liter V10 fra Lamborghini!
Den har firehjulstrekk. Den har best standardutstyr.
Den beste bilen for en slunken økonomi.
Men første anløpshavn så slett ikke veldig pengeslunken ut.
For det var Puerto Banús. Byen blomster fordi folk fra Essex drar hit hver sommer -
- for å bli mer oransje.
Smaken er nok dempet og tilbakeholden, men de holder økonomien i gang.
Og det ga James en idé til en prøve.
Poenget med en lavpris-superbil er jo at den skal være neddempet.
Vi kjører herfra til den andre enden av havnen, en av gangen.
Vinneren er den hvis bil blir minst fotografert.
-Jeg har en gul metallic McLaren kabriolet! -Nettopp.
-Den kommer til å bli fotografert hele tida! -Du valgte den.
I skumringen og med et kamera som registrerte blits, kjørte James.
Han var sikker på at den grå Audien ville være som et spøkelse.
Hammond ...
-"Folk i Puerto Banús" ... -"James May kjører gjennom byen nå!"
Sendt ut på Twitter!
Irriterende nok virket ikke planen vår.
Ser dere? Bilen trekker ikke til seg oppmerksomhet.
Overhodet ingen blits.
Sånn, ja. En vellykket, stort sett fotografi-fri tur.
Ferrarien tiltrakk seg ganske mye mer oppmerksomhet.
Ok, det ... Det var treff. Helt tilfeldig.
Til og med etter at jeg var ferdig. Det der teller ikke!
Så kjørte Jeremy med sin McLaren med gul metallic.
Dette er helt ufattelig.
En McLaren Formel 1-bil ville vekket mindre oppmerksomhet.
Da jeg kom fram til mål ... Ingen bilder! Hold opp. Ikke ta bilder!
... kom producerne med poengene.
-Jeg er veldig trøtt. -Bare les høyt.
Jeg ... Jeg vil bare legge meg.
-Ta det i den rekkefølgen vi kjørte. -Greit. Audi. 22.
-22 tok bilder. -Er det bra?
Ferrari. 47 mennesker tok bilde av den.
Hvor mange blitser ...
-Ja, du har tapt. -Fy fanken! 438!
Som billig-superbil har ikke McLaren klart seg når det gjelder "neddempethet".
Den er litt iøynefallende.
Dagen etter dro vi fra den velstående kysten nordover inn i "det ekte Spania".
Spania. Seks millioner arbeidsledige, og de er færre innbyggere enn oss.
To millioner husholdninger har ingen inntekt. 57 % ungdomsledighet.
Akkurat nå slet James med langt mer alvorlige problemer.
Det blåser for mye her. Jeg har begge sidevinduene igjen og vindskjermen bak.
Likevel pisker håret meg i øynene. "Klipp deg, da", sier noen.
Men det er mange som har mye hår.
James har fått orden på blafringen bare ved å ta på seg et pannebånd.
Det får ham til å se veldig mandig ut!
Vi ble enige om å stanse og ta en kaffe.
Da så vi hvor sterkt Spania er rammet av finanskrisen.
Dette er helt nye leiligheter!
Og det er ingen her. Jeg mener ingen i det hele tatt.
Infrastrukturen er på plass. Gatelys. Fotgjengeroverganger.
Men ikke folk. Ikke i det hele tatt!
Se, da!
Som en scene i en skrekkfilm.
Når man hører om slike spøkelsesbyer, tror man ikke egentlig at de fins.
Men på den annen side var de tomme, ekkogivende gatene det perfekte sted -
- å teste lyd på! Jeg parkerte lengst bort i byen.
Jeremy fyrte opp desibel-o-metret sitt.
Når jeg sier desibel-o-meter, mener jeg en desibel-app. Som sikkert bare er dritt.
Jeg er litt urolig, for han har to sylindrer mer enn det vi har.
-Én sylindertenning per ... -Bank. Så det er to mer ...
-Han har to banker à fem, vi har to à fire. -Så han har to flere eksplosjoner per ...
-Når de tenner, er det én mer. -Ja, men det er i hver bank.
Velkommen til Top Gear, verdens ledende bilprogram.
Da starter vi.
-105. -105 ...
-Så var det McLarens tur. -Jeg er klar!
Så fint. Begynn ...
Jeg starter i det stille, ser dere.
Jeg holder den i andre. Så når vi er framme ved desibel-o-metret -
- har jeg fullt turtall, sånn ...
Det var mektig, altså!
-Hva skåret jeg? -105. 105 nå igjen.
-Det samme som han? -Det er absolutt det samme.
Mens Jeremy fortsatte å klage, stilte jeg opp Ferrarien.
Skal vedde på at han gir full pinne fra start.
-Dum som et kosteskaft. -Han tror han må kjøre fortest mulig.
Verdens dummeste mann.
107.
Hammond var, som alltid, en elskverdig seierherre.
Det er mer! De siste, få desibelene er vanskelige å få til.
-Vent, det betyr at du taper. -Dere fikk 105.
-Dette er billig-superbiler. -Diskresjon, tilbakeholdenhet. Stillest.
Sier dere det?
Så reglene endret seg idet dere tapte og jeg vant?
-Så jeg taper! -Vi drøftet ikke reglene.
Så fortsatte vi mot Sierra Nevada-fjellene.
Vi tok ikke bare den høyeste veien i Europa, men også den aller flotteste.
Dette egner seg helt perfekt for superbiler.
Da McLaren MP4 kom for halvannet år siden, var den bedre enn Ferrari 458.
Men den manglet bravur, futt og spenning.
Den føltes klinisk og antiseptisk.
Men de har gjort mange små endringer. Nå er det mer lyd og enda mer kraft.
Det store er ... all den himmelen!
Det er slik McLaren alltid var ment å være: uten tak.
Uten tak har de forvandlet McLaren fra en bil du beundrer til en bil du vil ha.
For denne vil du virkelig ha!
Det kan ikke benektes at Ferrarien har mindre kraft enn McLaren.
Den yter ca. 50 hestekrefter mindre.
Men den er lettere. Uansett. Jeg klager ikke!
Bare bevegeligheten ... Litt krangling i svingen, og så ...
Ja! For et lydspor!
Samtidig ... På de billige seteradene ...
Dette er viktig: Denne Audien er 70 000 pund billigere enn de to andre.
Hvorfor? Den har litt lavere topphastighet, er litt langsommere fra 0 til 100 km/t.
Den veier ganske mye mer og for å si det rett ut har den en pent brukt motor.
Men den har firehjulstrekk. Og så er det den nye girkassa ...
Den hadde enkelkløtsjet F1-gir. Nå har den dobbelkløtsj og sju gir.
Og den er ... helt fantastisk! Hør bare på dette.
Et gir.
Et gir til!
Det er sant, den er superb!
Beruset av lavpris-superbilene våre klatret vi høyere og høyere.
Hammond, prøv å leve med dette ...
Gud, den kunngjør at den kommer!
Og veien ble bare bedre og bedre.
Snø!
Har dere sett?
Denne veien er bare fantastisk!
Hvor mye har den vel kostet?
Oi ...
Var det alt?
-Og stans. -Vent nå litt, da!
Du vet, veien var jo så stille. Vil du vite hvorfor? Den går ingensteds!
Dette er slutten. Jeg gleder meg til å se en vei som går til en by!
Den blir storartet hvis den leder et sted!
Hvor mye har vel den kostet?
Nå ja. Det vi lærte på veien til ingensteds, -
- var hvor rask McLaren er.
Den var rask da den kom, men nå ...!
Når du kjører Ferrari, forventer du ikke å bli kjørt fra.
På rettstrekker bare forsvinner den. Som om du satt i en Nissan Micra.
Det må jeg si. McLaren er storartet, men ...
I de to prøvene vi har hatt så langt, er det Audien som har vunnet.
Ja, delt første med McLaren i én prøve. Og Audien vant sparsomhetsprøven òg.
Vi fortsetter historien etter en natt på hotell i Granada.
Vi fortsatte nordover morgenen etter og fryktet å havne i rushtrafikken.
Men ...
-Det er bare våre tre biler på motorveien. -Se på dette!
Vår personlige motorvei. Jeg har alltid ønsket meg en.
Siden det ikke var andre her, ville vi se hvor fort bilene våre gikk.
Vi må bare finne en rett strekning.
Denne er ganske rett.
I 320 km/t blir denne kurven en hårnålsving.
Den må være rett som en strek.
Da vi endelig fant en lang nok rettstrekning, var det geiter på den.
Vi holdt på å gi opp topphastighetsmålingen, men så ...
En flyplass!
-Er det en flyplass? -Ja, aeropuerto. Det er det.
Hvis landingsbanen er like trafikkert som veien, kan vi bruke den for å måle farten.
Det er visst ledige parkeringsplasser.
Alle er faktisk ledige.
Hvor er folk?
Vi gikk inn og lette etter noen med myndighet.
-Hallo? -Hallo!
Men hele stedet var fullstendig forlatt.
-Datamaskinene står på! -Jeg kan logge på!
-Jeg har en sånn greie ... -Jeg kan sjekke dere inn!
Hjulet har løsnet!
-Jeg er Lufthansa. Utgangen er stengt. -Kan du åpne den?
Jeg har ikke pass, bare et utvalg våpen. Og narkotiske stoffer.
Til slutt fant vi det vi var ute etter.
Der borte er den en rullebane, visst.
Siden det ikke var noen å be om tillatelse til å bruke den, måtte vi improvisere.
Er det mulig å få kjøre på rullebanen? Er det flytrafikk her i dag?
Nei, det er veldig stille her. Jeg tror nok at det går bra.
Greit!
Da vi fikk tillatelse, kjørte vi ut på rullebanen.
Jeg tar den! Det går bra ...
Jeg kan ikke utføre kroppsarbeid, vet du.
Har dere sett? Den er vår!
Rullebanen var imponerende 4 km lang.
Mer enn nok til å nå toppfart med bilene.
Hammond valgte å kjøre først.
Jeg er alltid nervøs når han skal kjøre.
"Richard, kan du kjøre rett fram?" "Ja, hva kan vel gå galt?"
Startkontrollknappen står på "race" og manuelt gir.
Fullt turtall med høyre fot. Løft venstre fot!
Der! Den tar det første girskiftet, så er det opp til meg.
Jeg er oppe i 135 km/t alt. 145, 160 km/t! Så raskt!
Fy fanken, denne saken er rask!
Se på den støvskyen!
222 km/t, 227 km/t. Jeg hører grusen mot bilens underside.
Det er mye grus. Oppe i sjuende gir. 282 km/t.
Akselererer fortsatt hardt. Jeg ser målstreken. 299 km/t!
301, 303 km/t! Kom igjen, Ferrari. Akselerer!
Det der er en Ferrari i fullt firsprang.
306 km/t! 307. 309!
311! 311 km/t. Topphastigheten er nådd.
Så var det James. Han ville bruke all den plassen han hadde.
Greit. "Sport", "sportsfjæring". Klimaanlegget er av. Manuelt førstegir.
Da setter vi i gang. VMax ...
Her kommer han. Kaptein Treig. Italienerne kaller ham herr Sakte.
-130 km/t! -Jeg vet han kommer til å si "slingring".
Slingring!
-Han kommer ... i riktig retning. -Sprøtt at James May kjører så fort.
Det sitter en spaniel bak rattet der ...
282, 283, 285 km/t. Kom igjen!
Når det er sagt, 299 km/t.
Nå som speedometrene er så presise, visste jeg hvilken fart jeg måtte slå.
Hammonds 311 km/t.
Startkontroll. Førstegir.
Trykk på start. Start aktivert.
Tre, to, én, kjør!
Å jøss, det er raskt.
130 km/t allerede.
Her kommer han. Han har enorm fart.
225 km/t. Jeg tar kontrollen manuelt ... nå.
Jeg låser den i sjette. Vil ikke ha den opp i sjuende.
Det sinker den bare. Kom igjen! 307, 311 km/t!
312, 314, 315 km/t!
317 km/t. 317 km/t igjen.
Gud, jeg er ferdig, og jeg har logget 319 km/t.
Derfor er seieren min!
Irriterende nok var vi ikke klare. For James hadde fått en idé.
Det er et dragrace, men på grunn av været må vi starte med taket av.
Og man skal fullføre med taket på. Det er ikke så lett som det høres ut som.
Nei, det er det ikke. For jeg kan sette på taket i fart.
Jeg òg. Det kan ikke han.
-For med Ferrarien må man ... -Stoppe. Det betyr ...
Dette er interessant. Jeg kan kjøre 31 km/t og løfte taket.
-Hvor fort kan du kjøre? -50 km/t.
Taket ditt løftes på 14 sekunder. Mitt tar 19.
-Dette er veldig komplisert. -Flagget faller ...
Jeg starter, men kan bare kjøre 31 km/t mens taket løftes.
-Du kan kjøre i 50 km/t ... -Men må kjøre sånn lenger.
Fordi taket tar 19 sekunder. Du kan ikke kjøre før taket er på.
-Så kan du kjøre som rakker'n. -Ja, du kan bruke startkontrollen.
Vi var enige om 800 m, stilte opp, og den spanske starteren talte ned.
Tres, dos, uno ...
-Vi begynner, vi begynner. -De kjører, og jeg står på flekken!
Under 31 km/t. 29 km/t, 31. Kom igjen, fort deg!
Å! Jeg har overskredet takfarten!
Pang! Gud! Sliter med feste. Der lukkes vinduene igjen.
Takfestet! Jeg kan fare av gårde!
Jeg passerer James. Taket hans har kilt seg fast!
Skitt!
Det gjorde jeg feil.
Vi stilte opp til et nytt forsøk.
Jeg har på brillene så jeg kan lese når taket er festet.
Jeg holder fingeren på bryteren og konsentrerer meg om farten.
Da kjører vi. Hold farten under 31 km/t. 30 km/t, 31 km/t.
Vent til taket er oppe. Like før bakluka er nede, trykker jeg på startkontrollen.
Det føles så langsomt!
31 ... oi! 32 km/t. Taklukking i gang.
Det er nede! Nå kan jeg kjøre!
Kom igjen! Taket er låst!
Girer med venstre hånd. Var ikke det fleroppgavekjøring?
Jeg passerer James May!
Jeremy er i mål, men jeg nærmer meg James for hvert sekund!
-Hammond kommer! -Jeg tar ham, jeg tar ham!
Andreplass.
Seieren er min.
Merkelig nok hadde James et annet syn på saken.
-Audien har vunnet alt det der. -McLaren var i mål milevis før deg.
Høyeste toppfart ... McLaren.
-Så McLaren vant begge deler. -Jo, men la meg peke på et par ting.
Et fullstendig ødelagt bakhjul. Det samme på den andre siden.
Og her har vi en alvorlig steinsprutskade. Spiller ingen rolle hvem som gjorde det.
Du har også en alvorlig steinsprutskade. Hvor er den? Der borte.
Du har ødelagte hjul. Og kameraet må se dette.
Denne delen av karosseriet er faktisk helt oppspist.
Det var ikke det eneste problemet grus og støv på rullebanen skapte.
Hva? Se under her! Herregud!
Men Audien var helt umerket.
Hvorfor legger tyskerne på lakk som ikke løsner?
De er tyskere, og da er det umulig å lakkere dårlig.
Vi tok James' poeng og la ut på veien. Kvelden kom. Vi måtte finne et sted å bo.
Karer? Jeg har fått enda en strålende idé.
Har du det? Hvilken?
I stedet for å se etter et hotell kan vi dra inn i neste by og bare velge oss et hus.
-Greit ... -Det er ingen dum idé.
I den neste byen jaktet vi hus, og vi hadde litt av hvert å velge blant.
-Jeg vil ha utsikt. -Hagen er overgrodd, det liker jeg ikke.
Jeg vil ikke ha et med hund.
Hva med 53? Eller 55!
Jeg liker tallet 55 best.
Da det var avgjort, flyttet vi inn. Det er koselig!
Å nei! Reklame.
Er dette soveværelset? Jeg tar dette. Det er ingen seng her, men det går.
Se her, da! Jeg har bad, bidé, do ...
-Hammond? Vi har funnet rommet ditt. -La meg gjette. Er det lite?
Så fint, da! Har du sett? Det er jeg fornøyd med.
Da vi hadde pyntet opp litt, lagde Jeremy paella til oss mens vi diskuterte bilene.
Det er Audien som er den beste rimelige superbilen.
-Det er Ferrarien som er den beste bilen. -Nei, nei, nei.
-Det er den! -Nei. McLaren er en bedre bil.
-Ikke en bedre superbil. -Du sa ikke "superbil", du sa "bil".
-Greit. Den beste superbilen. -Ja ... Den beste superbilen er Ferrari.
Den beste bilen er McLaren. Og vinneren av prøvene, så langt ...
-Er Audien. Det er jeg helt enig i. -Det hjelper ikke seerne.
Da middagen var servert, prøvde vi å avsi dom. Men det var håpløst.
-Jo, men Ferrarien er ... -Uten taket på.
-Uten tak er den skikkelig god. -Vent litt ...
Til 70 000 pund får man en kokk.
Forstyrrer det debatten om jeg ble plutselig og voldsomt dårlig?
Men når han venter på at en film skal lastes ned på pc-en, -
- sitter han da der og sier "bufrer, bufrer"?
Flyplassen er ingen filmkulisse.
Den ble åpnet for fem år siden, gikk konkurs og ble stengt i fjor.
Vi skal plassere en stjerne i billigbilen vår.
Kveldens gjest er mest kjent for å dø og så bli levende igjen.
Men det er ikke Jesus-barnet.
Det er mannen som spilte Sherlock Holmes på tv. Mine damer og herrer:
Benedict Cumberbatch!
-Hvordan står det til? -Veldig fint.
Sett deg!
Tusen takk.
Litt av en velkomst. Fra mange mennesker som vil vite ... hvorfor du ikke er død.
Når jeg hopper, kommer Mycroft kledd som kvinne med oppblåsbart skjørt.
Han tar en pille som betyr at helikopteret ... Jeg forteller jo ikke det!
Jeg likte det der. Det er den mest omtalte hendelsen i moderne fjernsynshistorie.
Jeg gikk glipp av furoren her hjemme. Jeg var i utlandet.
-Jeg hørte at det pågikk i flere uker. -Du faller fra en bygning ... og dør ikke.
Selv om vi så at du var død. Når får vi vite hvordan det skjedde?
Jeg tror det er mot slutten av året. Eller i begynnelsen av neste.
Vi så deg nylig i den nye Star Trek-filmen. Har noen sett den?
Du er en fordømt god skurk, må jeg si.
Jeg må spørre om du blir oppsøkt av de som er "trekier".
De jeg har truffet, er normale: "Jeg er litt trekie" ...
-Er du det? -Nei, jeg lot som jeg var en.
-Du er så god til å spille! -Ja, der lurte jeg deg, Jeremy.
-Du er fra en skuespillerfamilie. -Ja, både mor og far.
Bilhistorien min begynner med dem.
Vi har et bilde av moren din her.
-Moren min hadde ikke en sånn bil! -Det er fra tv-serien "UFO".
Spilte hun i "UFO"? Da var det ikke hennes bil.
Hun kjørte den. Hun hadde en MGT. MGB, mener jeg. En kabriolet.
Men det var før jeg ble født. Etterpå ble det mer fornuftig. Hun hadde en Mini.
-Det var den første bilen min. -En ordentlig Mini.
-Kolliderte du med den? -Nei, men jeg rygget over en svær stein.
Girstanga bare ... plunk. Rett gjennom chassiset.
-Den neste bilen var en ... -Golf Mitsubishi Colt fra 1983.
-Golf? -En hvit rusthaug. Nei, Mitsubishi Colt.
-En MGT og en Golf Mitsubishi ... -Jeg forveksler dem i en framtidig verden.
-Det er en skikkelig bilrøre. -Godt at jeg ikke har jobben din.
Godt at jeg ikke har din. Jeg kan verken fly romfartøy eller klabbe til noen.
-Det kan du lære. -Hvordan du skal klabbe til noen?
Slår du med den siden av ... hånden?
-Hva driver du med? -Tørker du av en frontrute eller noe?
Når du slår noen. Av og til ...
Vanligvis er det tett på kroppen og fra hofta. Men på film må du være tydelig.
-Men hvorfor blir det slag midt ... -Vil du prøve et liksomslag?
-Hva om det blir ekte? -Jeg slår, og du tar imot.
-Jeg kan dominere. Der er kameraet? -Nå regisserer du faktisk.
-Er jeg klar for dette slaget? -Når jeg kommer dit, beveger du hodet.
-Var det bra? -Så det bra ut? Det vet han.
Vi har hatt mange skuespillere her. Men aldri en som har vært utsatt for bilkapring.
-Sier du det? Det er bra. -Ja, men du ble kapret.
-Jeg ble virkelig kapret. -Var det skremmende?
Det var veldig skremmende. Jeg må si at jeg liker Sør-Afrika og sørafrikanere.
Det var en liten hendelse i et stort land.
Vi kjørte på en humpete grusvei og hadde kjørt ut på N2, hovedveien.
Høyre fordekk eksploderte, og disse karene omringet oss.
De tok eiendeler og vi ble herset med.
Jeg ble plassert i bagasjerommet. Og det var interessant.
"Kanskje jeg kan kople fra bremselysene, så ser politiet det?"
Ingen politimann stanser en bil full av menn midt på natta pga. bremselys.
Det var kjempeskremmende. Jeg var beredt på å dø -
- fire ganger i løpet av en halvtime. Dette varte i to timer.
-Men folk må ikke frykte Sør-Afrika. -Det er vakkert der!
Vi hopper over alt det der. Det skjedde ikke.
Du kom for å kjøre runden din.
-Hvordan var det? -Kjempegøy. Først var jeg overveldet.
-Men jeg forbedret tiden etter hvert. -Hvordan vet du det?
Bare ut fra at folk sa "hm"? Du kjørte flere runder enn noen annen.
-Det er så skammelig! -Hvem vil se den raskeste runden?
Da tar vi en titt.
Å ja!
Yippy aye ay, mother...
Hangover-tilhengeren har kommet!
Se for et veigrep, mektige Tech Line med livstidsgaranti.
-Det er ikke så verst. -Er det greit?
Det er varmt her. Det er ingen unnskyldning.
Var klimaanlegget slått av? Det er virkelig bra.
-Langt ut der, koster kanskje sekund. -Girskift, girskift, girskift ...
Som Sundance Kid, beveger seg veldig raskt.
Litt langsomt, men du glir ikke rundt. Du har ikke brukt hele banen.
Bruk banen, Benedict.
Mine damer og herrer, Alec Guinness i billigbilen.
Du beveget på dekkene, bra. Nest siste sving.
-Fy fanken, det var skremmende. -Nei. Det var nært på perfekt.
Det er virkelig perfekt. Gambon. Det går fort!
Oi! Fort, men ikke Jimmi Carr! Og i mål!
Det så da greit ut?
Her er tidene vi har så langt med den nye billigbilen.
-Hva tror du? -Vet ikke, kanskje raskere enn Warwick.
-Raskere enn Warwick på 1.46,8. -Det er veldig høyt, ikke sant?
Benedict Cumberbatch, du kjørte på 1...
1.4...
1.47,8.
-Du er ikke raskere ... -Men jeg slo Charles Dance!
-Det kan jeg leve med. -På midten.
Det har vært en glede. Lykke til med nye Sherlock.
Mine damer og herrer, Benedict Cumberbatch!
I kveld er vi på vei til Madrid med tre kabriolet-superbiler.
Vi har funnet ut at Spania er fylt med helt nye ting som ingen bruker.
Vi overnattet i et uønsket hus hvor Jeremy hadde ... lagd middag til oss.
Vi fortsetter dagen etter.
Etter en hektisk natt på toalettet fortsatte vi.
Etter knappe 100 meter ...
Jeg har ødelagt Ferrarien. ... kjørte jeg på en trafikkøy.
Heldigvis lot kollegene mine det passere.
Hammond, pass deg for skiltet rett foran deg!
-En boligblokk til høyre! -Ta heller livet av meg.
Det er særdeles ille å ødelegge en Ferrari. Som å sparke til en kanin.
Hammond, på motorveien kjører vi fort. Ca. 110 km/t. Du må konsentrere deg der.
-Hammond, pass deg for motorvernet. -De kommer aldri til å gi seg.
Sikkert og visst. Mobbingen bare fortsatte.
-To svære metallstenger, Hammond! -Se opp! Nå går det bra.
Heldigvis, etter mange begivenhetsløse mil på enda en tom motorvei, -
- nærmet vi oss endelig Madrid.
Hovedsteder unngår ofte de verste nedgangstidene.
Forhåpentligvis er det fortsatt et travelt sted.
Men ...
Herregud ...!
Se.
Det er tusenvis av slike!
Krisen var helt klart større enn jeg forestilte meg.
Se det positive i det: Det er ingen her Hammond kan kjøre på.
Den tanken ga meg enda en strålende idé!
Det er ingen som kjører på den veien.
-Hva foreslår du? -Eller den. Vi bruker byen til et gateløp.
Vi frakter The Stig hit, han setter en tid med en bil, og vi prøver å tangere tiden.
-En ambisiøs plan! -Er det vanskelig? Noen dekk, sperringer.
Det er en fantastisk tribune. Hadde det vært innbyggere her, kunne de sittet der.
Bernie Ecclestone lener seg nå fram i stolen: "God idé."
Dette er Madrid Grand Prix!
Da vi hadde funnet en løype, gjorde James og jeg den om til en bane.
Jeg får dem ikke jevnt når du kjører fort!
Det er oppoverbakke! Bare fortsett!
Dette er Ferrari Rosso ...
Så når du kjører på den, reparerer den skaden på bilen din.
Fordi jeg sliter med kroppsarbeid, dro jeg av sted for å hente The Stig.
Så dette er starten, da? Forsiktig!
Denne skal ...
James, bare ta dem ... når jeg ... Nei!
Hva i helsike ...?
-Han har kommet! -The Stig er her.
Alt i orden med ham?
Da banen var ferdig ... og døpt ...
... pakket vi ut The Stig så han kunne sette en standardtid med en Jaguar.
Er du klar med stoppeklokka, James May? Bradley Cooper starter ham.
Tre, to, én!
En snuskete, snuskete lyd.
Oi! Se som han slipper ut hekken rundt Gibraltar-steinbedet!
Fordi dette var en gatebane, var den full av hjuldrepende fortauskanter.
Til og med en fartshump!
Disse tingene brydde The Stig seg fint lite om.
-Oi! -Som han spratt!
-57,5 sekunder. -Ja vel ...
Så kjørte vi en orienteringsrunde.
Vi visste at hvis vi skulle slå The Stig, måtte vi kjøre 100 km/t i snitt.
Det der var faretruende.
Selv om bilene våre var raskere enn Jaguaren, virket det nesten umulig.
Ok, nå gjelder det, lille Ferrari. Nå har vi sjansen. Gi alt du har.
Tre, to, én!
En virkelig rask start!
Så rundt Gibraltar-steinbedet ...
Sving inn. Denne saken har feste, Richard.
Løft beinet! Gi gass igjen så fort du kan!
Oi ... det var kjapt. Så hindret. Den er uhyrlig.
Og sno seg gjennom her ... Det var trangt!
Så den siste rettstrekningen fram mot mål.
Dette er alt jeg har å gi! Alt jeg kan!
Lille Fezza. Jeg håper virkelig at jeg har gjort godt at jeg krasjet deg i morges.
Da arbeidet mitt var gjort, var det herr Saktes tur.
Tre, to, én!
-Den høres ... -Andre.
Tredje! James May, mine damer og herrer, er oppe i tredje!
Det er en venstresving her et sted. Der er den. Kast bilen inn.
Inn i "Lord Howard of Effingham".
Kinkig girskifte når girklaffen er ...
Ingen forventer seg en spansk fartshump.
Fin og rett ...
Tok nesten livet av meg ...
Endelig var det McLarens tur.
"Aktiv aerosport". Nå gjelder det.
Tre, to, én!
Oi! Det var startkontroll!
Konsentrer deg, Jeremy. Konsentrer deg!
Å nei!
Skikkelig skrens der!
Jeg er på Golden Hind-retta.
146 km/t der. Ned i andre.
Kom igjen! Gi gass!
I farta!
Det må jeg si ...
Gatebanen vår var en million ganger bedre enn den andre i Valencia.
Verdens kjedeligste. Det eneste problemet var Lord Howard of Effingham-hinderet.
Jeg ville ned i første, men fikk det ikke til med McLaren.
Når man kommer til "Ingen forventer seg en spansk fartshump", må man treffe rett.
-Treffer man den i vinkel, spretter man. -Og slår av hjulet.
Uansett har jeg resultatet her. Det kan ikke sies på annen måte enn ...
Den raskeste bilen på banen var ... Ferrari! Det var den!
Nei, Hammond. Ferrari var raskest i første runde.
-Det var bare én runde. -Det var det ikke!
Da kameraene var pakket, fortsatte vi, og til slutt -
- var McLaren ikke bare raskere enn Ferrari, men raskere enn The Stig.
Det var den ikke. The Stig kjørte Ferrarien raskere enn McLaren.
Det var ikke slutten. Det begynte å regne. Da var Audien raskest pga. 4-hjulstrekk.
-Så ... -Dette er ikke særlig bra.
-Det er uklart. -Til forskjellig tid var alle raskest.
-Ja. -Jeg har resultatet her borte.
Fart. Ja, det ble uavgjort for alle tre.
Stillhet. Uavgjort mellom Audi og McLaren.
Diskresjon. Audi.
Økonomisk. Det var Audi.
Verdi for pengene. Det var Audi. Men den siste, utstyr.
Det var Audi.
-Det er ganske klart. -Ganske klar seier for Audi.
James May, av de tre bilene, nå som vi vet alt, hvilken vil du velge?
-Ferrari. -Ja, Ferrari.
-Du? -McLaren.
-Interessant. Sier du det? -Nei. Jeg velger Ferrari.
McLaren er helt strålende, men Ferrari er bitte litt mer spesiell.
Så det vi sier, er at alle tre vil ha en bil som går i oppløsning hvis den kjøres fort?
-Ja. -Med den bomben kan vi avslutte.
Takk for følget. Vi ses neste uke. God kveld!